Асоціація вітаміну D з аутоімунною офтальмопатією при хворобі Грейвса (Ukrainian Journal of Ophthalmology, 2025)
КАК ЦИТИРОВАТЬ: Булдигіна Ю. В. Асоціація вітаміну Dз аутоімунною офтальмопатією при хворобі Грейвса / Ю. В. Булдигіна, Г. М. Терехова, Л. С. Страфун, Т. В. Федько, В. М. Клочкова, І. І. Савосько, З. Г. Лисова // Офтальмол. журн. — 2019. — № 6. — С. 49-55. http://doi.org/10.31288/oftalmolzh201964955   Актуальність. В науковій літературі останніх років активно обговорюється роль вітаміну D у розвитку автоімунних захворювань щитоподібної залози (ЩЗ). Багато досліджень демонструють асоціацію низького рівня вітаміну D і автоімунного тиреоїдиту а також його кореляцію з рівнями антитиреоїдних антитіл, гормонів ЩЗ, тяжкістю захворювання і об’ємом ЩЗ  у дорослих і дітей. Аналогічних досліджень при хворобі Грейвса (ХГ) небагато, а при автоімунній офтальмопатії (АО), асоційованій з ХГ – лише одне. Враховуючи факт, що хвороба Грейвса, ускладнена АО, є класичним автоімунним захворюванням, великий інтерес представляє вивчення ролі вітаміну D у його патогенезі. Мета - вивчення вмісту вітаміну D у пацієнтів з ХГ, ускладненою  автоімунною офтальмопатією, та визначення кореляційних зв′язків цього показника з антитиреоїдними антитілами (АТ рТТГ).Матеріал і методи. Проведено дослідження вмісту в крові 25-гідроксівітаміну D (25(OH)D), тиреотропного гормону гіпофізу (ТТГ), антитіл до рецептора ТТГ (АТ рТТГ), а також паратиреоїдного гормону (ПТГ) у 131 пацієнта на ХГ. В залежності від наявності АО, хворі були розподілені на дві групи: перша група – 81 пацієнт з ХГ та АО; друга група 50 пацієнтів з ХГ без АО. При аналізі стану АО по NOSPECS 2-б клас змін спостерігався у 32 хворих, 3-а та 3-б клас – у 30 хворих, та 4-а клас – у 19 хворих. Статистичний аналіз отриманих результатів проводили за методом варіаційної статистики з обчисленням t-критерію Стьюдента. Середні значення представлені, як M±m. Відмінності вважали вірогідними за р 0,05).  Оцінюючи результати визначення АТ рТТГ, слід зазначити, що спостерігалось очікуване підвищення цього показника в обох групах у порівнянні з нормальними значеннями, оскільки такі зміни є патогенетичними для даного захворювання. Так, у 1 групі спостерігались індивідуальні коливання цього показника від 0,8 до 21 Од/л. Середній рівень становив 14,05±2,7 Од/л, а в 2 групі рівень АТ рТТГ коливався від 1,8 до 14, 3 Од/л, середній рівень – 31±2,22 Од/л. Вірогідної різниці в значенні цього показника між групами не спостерігалось (р>0,05).Дослідження вмісту 25(OH)D продемонструвало зниження його рівня в обох групах (42,98±2,82 нмоль/л в 1 групі проти 58,12±4,2 нмоль/л в 2 групі; р0,05).Встановлено вірогідний зворотний лінійний зв′язок показника АТ рТТГ з рівнем 25(OH)D в основній групі хворих.Висновки 1. У пацієнтів з хворобою Грейвса не спостерігається вірогідної різниці між рівнях АТ рТТГ в залежності від наявності АО (14,05±2,7 Од/л в 1-й групі проти  31±2,22 Од/л в 2-й групі; р>0,05). Встановлено, що недостатність 25-гідроксівітаміна D має місце у всіх пацієнтів з хворобою Грейвса (47,63±2,48 нмоль/л), а у пацієнтів з АО його рівень вірогідно нижчий ніж у пацієнтів без АО (42,98±2,82 проти 58,12±4,2 нмоль/л; р
Keywords: аутоиімунна офтальмопатія; хвороба Грейвса; вітамін D