Особливості нейроофтальмологічної симптоматики при супрапараселярному поширенні аденоми гіпофіза (Ukrainian Journal of Ophthalmology, 2025)
Вступ. Серед новоутворень основи черепа перше місце займає аденома гіпофіза (АГ) – доброякісне новоутворення, яке розвивається з клітин передньої долі гіпофіза та складає 12-15% всіх внутрішньочерепних пухлин. При супрапараселярному поширенні відбувається ріст новоутворення вгору, що викликає компресію опто-хіазмального комплексу, та латерально в кавернозний синус. Тривала компресія хіазми призводить до розвитку первинної нисхідної атрофії зорових нервів (АЗН) у 31-72% хворих, та у 3,5-16% може бути причиною сліпоти, що обумовлює актуальність питання.Мета дослідження. Проаналізувати особливості нейроофтальмологічної симптоматики в динамиці спостереження при супрапараселярному поширенні аденоми гіпофіза.Матеріал і методи. Під спостереженням знаходились 107 хворих з супрапараселярною АГ, які одержували лікування в ДУ «Інститут нейрохірургії імені акад. А.П. Ромоданова НАМН України» в період з 2017 по 2018 рр. Основну групу склали 49 хворих (98 очей) зі зниженням гостроти зору та/або дефектами поля зору. Проведено комплексне клініко-неврологічне, нейроофтальмологічне, отоневрологічне дослідження, що включало нейровізуалізуючі обстеження.Результати. У клінічній картині АГ з супрапараселярним розповсюдженням переважають зорові розлади з розвитком різко асиметричного хіазмального синдрому, що характеризується переважанням вкрай важкої втрати гостроти зору (25,5% очей) та значною втратою світлової чутливості (39,8% очей) на одному оці, з початковими або помірними змінами гостроти зору та поля зору на іншому оці, розвитком первинної нисхідної АЗН у 36 (73,5%) хворих. В результаті лікування відновлення та покращення гостроти зору спостерігалось на 57 (58,2%) очах, показника середньої сумарної втрати світлочутливості на 46 (46,9%) очах. Висновки. Супрапараселярні АГ характеризуються розвитком зорових та окорухових порушень, що свідчить про різні напрямки поширення новоутворення. У клінічній картині захворювання переважають зорові розлади з розвитком різко асиметричного хіазмального синдрому. Встановлено, що в результаті лікування відбувається стабілізація або покращення гостроти зору з 0,51±0,04 до 0,66±0,03 (p
Keywords: атрофія зорового нерва; аденома гіпофіза; хіазмальний синдром