Клінічні випадки окорухових проявів нейродегенеративних захворювань (Ukrainian Journal of Ophthalmology, 2025)
Вступ. Окорухові прояви (ністагм та диплопія), хоч не приводять до сліпоти, однак втрата когнітивних властивостей на їх фоні, таких як здатність розпізнання і читання, веде до непоправних соціальних наслідків. Тому, удосконалення методів діагностики окорухових розладів допоможе виявити нейродегенеративні захворювання на більш ранньому етапі, а їх корекція дозволить запобігти небажаним наслідкам.Мета: проаналізувати характер окорухових проявів нейродегенеративних захворювань. Матеріал і методи. Представлено два клінічних випадки: 1. Частковий синдром Паріно і 2. Вірусний енцефаломієліт.Результати. В першому клінічному випадку виявлені окорухові порушення у вигляді неконгруентного двоїння, ністагму на близьку відстань, дисоціації між реакціями зіниць на світло і близьку відстань, які дозволили запідозрити ураження моста мозку, що характерно для синдрому Паріно, і було підтверджено на МРТ виявленими множинними дрібними дегенераціями в ділянці моста мозку (відповідно до локалізації, на яку вказує синдром Паріно – в дорсо-медіальній частині). В другому випадку встановлено вірусний енцефаломієліт з вираженим вертикально-ротаційним ністагмом обох очей з більшою амплітудою в положеннях відведення, що вказує на ушкодження стовбуру мозку. Висновки. Окорухові порушення за своєю формою і характером є хорошим індикатором топіки пошкодження глибоких структур головного мозку, таких як стовбур і міст. Більш ретельне дослідження допоможе діагностувати нейродегенеративні пошкодження в ранніх стадіях, а отже своєчасно застосувати лікування і запобігти небажаним соціальним наслідкам.
Keywords: окорухові прояви; ністагм; нейродегенеративні захворювання; диплопія