Особливості комбінованої терапії діабетичного макулярного набряку з використанням гіпербарічної оксигенації (Ukrainian Journal of Ophthalmology, 2025)
Актуальність. Цукровий діабет (ЦД) – це захворювання, що характеризується хронічною гіперглікемією та каскадом судинних патологічних змін, що призводить до діабетичної ретинопатії (ДР) та діабетичного макулярного набряку (ДМН).Мета: провести порівняльну оцінку клінічних показників при лікуванні хворих ДМН з використанням афліберсепту і гіпербаричної оксигенації (ГБО).Матеріал і методи. Відкрите контрольоване дослідження, охоплювало 91 хворого на ЦД 2 типу з непроліферативною ДР та ДМН. Пацієнти контрольної групи отримували 1 раз на місяць афліберсепт інтравітреально в дозі 2 мг впродовж 5 місяців. Хворим основної групи призначали 1 раз на місяць афліберсепт інтравітреально в дозі 2 мг впродовж 3 місяців. Перед першою та третьою ін’єкціями пацієнти основної групи проходили 10 сеансів ГБО. Всім пацієнтам було проведено стандартні загальноклінічні і офтальмологічні обстеження.Результати. Застосування комбінованої терапії при терміні спостереження 3 та 6 місяців показало суттєві відмінності в основній групі за: збільшенням гостроти зору на 28,81% і 7,14% (р
Keywords: непроліферативна діабетична ретинопатія; діабетичний макулярний набряк; афліберсепт; гіпербарична оксигенація