Значення морфологічних змін задньої капсули кришталика при задньокапсулярних катарактах, за даними ОКТ, в оптимізації хірургічного лікування (Ukrainian Journal of Ophthalmology, 2025)
Актуальність. Оптимізація діагностичних та хірургічних заходів задля швидкої реабілітації зорових функцій хворих на задньокапсулярну катаракту (ЗК) є доцільною і своєчасною.Мета – вивчити морфологічні зміни задньої капсули кришталика при задньокапсулярній катаракті, за даними оптичної когерентної томографії (ОКТ), та встановити їх значення в оптимізації факоемульсифікації таких катаракт.Матеріал й методи. Обстежено 1200 пацієнтів (1780 очей) з катарактою. Діагноз ЗК встановлено на 512 очах (28,8%). Усім досліджуваним проводилась ОКТ переднього сегменту ока та виконана факоемульсифікація катаракти (ФЕК). Аналізувались морфологічні зміни задньої капсули, за даними ОКТ, особливості ходу хірургічного лікування та  інтраопераційні ускладнення. Результати. За даними ОКТ, виявлено три типи морфологічних змін задньої капсули кришталика (ЗКК). Перший тип характеризувався чіткою лінією задньої капсули і виявлений в 312 очах (61 %). Щадний режим ФЕК (низька потужність ультразвуку, вакууму та іригації) був застосований лише в 28 % очей. При другому типі  лінія капсули була різної рефлективності та товщини, але завжди чітка з боку ретролентального простору, і зустрічалась в 185 очах (36 %). При цьому типі ЗКК ФЕК виконувалась без гідродисекції, в 97% очей з використанням щадного режиму та поліровкою капсули. Третій тип змін ЗКК характеризувався випинанням її в бік ретролентального простору і був встановлений на 15 очах (3%). При цьому типі ЗКК, незважаючи на щадні режими та використання віскодилятації при ФЕК, в 53% очей спостерігався розрив капсули.Висновки. Застосовування ОКТ дозволяє детально оцінити морфологічні зміни задньої капсули кришталика та виділити три типи цих змін, що доцільно враховувати при виборі тактики хірургічного лікування.
Keywords: задньокапсулярна катаракта; оптична когерентна томографія