(untitled) (Ukrainian Journal of Ophthalmology, 2026)
Вступ. Встановлено, що в ранні терміни розвитку експериментального діабета ушкоджуються мембранні структури лізосом пігментного епітелію сітківки, що супроводжується підвищенням активності маркерного фермента — кислої фосфатази, тоді як застосування біофлавоноїдів сприяло зниженню цієї активності. Мета дослідження. Вивчити мембрано-протекторний вплив кверцетину і ліпоату на сітківку, зокрема — на лізосоми пігментного епітелію при стрептозотоциновому діабеті. Матеріал та методи. Дослідження проводились на білих щурах лінії «Вістар» масою 180—220 г. Дві групи тварин з модельованим діабетом одер-жували перорально кверцетин іліпоєву кислоту. Активність лізосомальних ферментів сітківки визначалася за допомогою методів спектрофотоме-тричного аналізу. Результати. Застосування вказаних препаратів мало помітну мембранос-табілізуючу дію на сітківку в різні терміни розвитку діабетичного процесу. Вони не тільки підвищували стабільність внутрішньо-клітинних мембран, але й значно попереджували деградацію лізосомальних структур сітківки. Висновок. Встановлено, що використання ліпоєвої кислоти і кверцетину при розвитку експериментального діабета значно гальмує субклітинні структури сітківки, що є проявом їх протекторної дії на ці структури при діабетичному процесі.