(untitled) (Ukrainian Journal of Ophthalmology, 2026)
Актуальність. Цукровий діабет та його ускладнення — одна з найважливіших медико-соціальних та економічних проблем сучасної охорони здоров’я. За даними ВООЗ, до 4 % населення земної кулі страждає на цукровий діабет, причому в деяких країнах кількість таких хворих сягає 15 і навіть 20 % всього населення. Мета Визначення характеру структурних змін сітківки та концентрації еритропоетину в скловидному тілі та периферичній крові експерименталь¬них тварин з модельованим цукровим діабетом на протязі 1 місяця. Матеріал та методи. Експеримент проведений на 270 щурах (100 очей) породи Вістар. Цукровий діабет моделювали за допомогою одноразового внутрішньочеревного введення стрептозотоцина в дозі 65 мг на 1 кг ваги. Всі щури розподілялися на три групи. Введення рекомбінантного еритропо-етину (рЕПО) починалося на десяту добу в дозі 6 ОД на 100 г маси тіла три рази на тиждень впродовж 1 місяця. Результати. Введення тваринам з модельованим стрептозотоциновим діабетом підшкірно рекомбінантного ЕПО в дозі 6 ОД на 100 г маси тіла 3 рази на тиждень протягом 1 місяця призводить до достовірного підвищення концентрації ЕПО в периферичній крові до 90,2±7,9 і в склоподібному тілі до 545,7±17,67, в порівнянні з інтактними тваринами та тваринами з модельованим цукровим діабетом. Через 1 місяць у щурів з модельованим стрептозотоциновим діабетом, яким вводили підшкірно рекомбінантний ЕПО, в склоподібному тілі відбувається достовірне збільшення концентрації ЕПО, в порівнянні з двохтижневим спостереженням. При відтворенні стрептозотоцинового діабету визначаються структурні зміни сітчастої оболонки, більш виражені при тривалості експерименту 1 місяць, в порівнянні з двохтижневим спостереженням. Спостерігається набряк сітчастої оболонки, вакуольна дегенерація гангліозних клітин, деструкція стінки кровоносних судин, фокальні крововиливи. В сітчастій оболонці тварин з модельованим ЦД, яким вводили рЕПО, через 1 місяць в 6 випадках змін, приведених вище, не встановлено. Виявлені зміни в 4 ви-падках зводяться к незначному набряку цитоплазми гангліозних клітин. При цьому порушення архітектоніки їх розташування та клітинного поліморфізму не виявлено. Не зменшується щільність розташування гангліозних клітин. Немає структурних змін кровоносних судин різного калібру, розташованих у внутрішніх шарах сітківки.