(untitled) (Ukrainian Journal of Ophthalmology, 2026)
Вступ. Широке використання метанолу та його доступність збільшують ймовірність випадкового або хронічного впливу його на організм людини. У зв’зку з цим виникає важливість вивчення механізмів його токсичності для людини, а також для інших живих істот. Мета дослідження — вивчення впливу метанолу на ультраструктуру хо-ріоретинального комплексу (ХРК): (хоріокапіляри (ХК) — пігментний епітелій сітківки (ПЕС) — фоторецепторні клітини (ФК) сітківки — (МБ) мембрану Бруха) білих щурів. Матеріал і методи дослідження. Електронно-мікроскопічно вивчалися зміни в елементах ХРК білих щурів в динаміці (1—14 діб) після одноразового внутрішньочеревного введення метанолу в дозі 2,5 г/кг маси тіла. Результати та їх обговорення. Показано, що патологічний процес тече хвилеподібно: у першу добу основні ультраструктурні зміни виявлялися в ХК і ПЕС. У ПЕС вони полягали в альтерації мітохондрій і канальців гладкої ендоплазматичної сітки, в вогнищевому руйнуванні плазматичних мембран, особливо апікальної області клітин. У клітинах ПЕС на третю добу виявлялися ознаки внутрішньоклітинних компенсаторно-відновних процесів в найбільшій мірі. Однак на 7—14 добу пошкодження структур по-глиблювалися. Висновок. Токсична дія метанолу в дозі 2,5 г/кг маси тіла на структури ХРК проявляється тривало. На застосовану дозу метанолу найбільшою мірою реагують клітини ПЕС.