(untitled) (Ukrainian Journal of Ophthalmology, 2026)
Головною метою та мотивацією для цього дослідження було припущення, що внутрішньоочні грибоподібні меланоми, сферична частина яких розташована поза судинною оболонкою, можуть мати ретинальний характер. Ця робота є ретроспективним дослідженням, заснованим на попередньому вивченні гістоморфологічного матеріалу з подальшим якісним аналізом. В роботі пропонується теоретичний підхід до вирішення наукової проблеми, коли відповідь на питання про гістогенез (місце походження) пухлини дається не шляхом вивчення гістологічних закономірностей, а шляхом аналізу теоретичної моделі формування грибоподібної пухлини. Теоретична модель дозволяє зрозуміти, що жодна увеальна пухлина не може утворити грибоподібний вузол. На основі цього ми сформулювали закономірність формування внутрішньоочних грибоподібних пухлин, згідно з якою початковий ріст грибоподібного внутрішньоочного новоутворення завжди пов’язаний зі кулястою частиною, а увеальна частина є вторинним місцем їх росту. Ця закономірність стосується грибоподібних пухлин будь-якої локалізації. Специфіка внутрішньоочних грибоподібних пухлин полягає в тому, що ріст їх кулястої частини неможливий без проникнення в судинну оболонку. Ця особливість відрізняє їх від грибоподібних пухлин інших локалізацій, і це одна з основних причин, чому їх гістогенез було важко виявити. Було показано, що грибоподібна пухлина не може походити з судинної оболонки. Це суперечило б законам фізики, не кажучи вже про біологічні обмеження щодо характеру росту пухлин. Теоретична модель грибоподібної меланоми припускає, що її походження пов’язане з пігментним епітелієм сітківки. Отже, ми стикаємося з необхідністю фундаментального перегляду класифікації та номенклатури внутрішньоочних меланом, що має стати наступним кроком. Ключові слова: внутрішньоочна меланома, грибоподібні пухлини, пігментний епітелій сітківки, відкриття.