(untitled) (Ukrainian Journal of Ophthalmology, 2026)
Вступ. У сучасному світі проблема синдрому сухого ока є досить актуальною і значущою в офтальмології. Мета. Вивчення впливу Ліпофлавону на перебіг запального процесу у хворих з герпетичним кератитом при синдромі сухого ока. Матеріал і методи. Основні клінічні дослідження були проведені у 40 пацієнтів з герпетичним кератитом (поверхневий деревовидний кератит) і синдромом сухого ока, додатково спостерігалися 17 хворих з герпетичним кератитом. Пацієнти, які приймали участь в основному дослідженні, були розділені на дві групи: 1 — основна, пацієнти з герпетичним кератитом і синдромом сухого ока і включенням Ліпофлавону в лікувальний комплекс (15 хворих); 2 — контрольна, пацієнти з герпетичним кератитом і синдромом сухого ока і застосуванням тільки традиційної терапії (25 хворих ). Оцінка стану рогівки проводилася за допомогою Draize-критерію. Отримані дані піддавалися статистичній обробці за допомогою пакету SPSS 11.0 Результати. Оцінюючи в цілому представлені результати даного дослідження, можна стверджувати, що Ліпофлавон в помітній мірі знижує вираженість клінічних ознак у пацієнтів з герпетичним кератитом і синдромом сухого ока. Висновки. Виявлено, що включення Ліпофлавону в комплексне лікування хворих з герпетичним кератитом при синдромі сухого ока дозволяє значимо підвищити ефективність терапії, про що свідчать прискорення епітелізації рогівки і розсмоктування інфільтратів, а також достовірно менш виражені набряк рогівки, епітеліопатія рогівки і кон’юнктиви після лікування у хворих основної групи в порівнянні з контрольною групою. Встановлено, що застосування препарату кверцетин сприятливо впливає на кількісні та якісні характеристики сльозопродукції у пацієнтів з герпетичним кератитом і синдромом сухого ока — підвищуються показники проби Ширмера II, збільшується час розриву сльозної плівки, зменшується ступінь вираженості складчастості кон’юнктиви, збільшується висота сльозного меніска.