(untitled) (Ukrainian Journal of Ophthalmology, 2026)
Вступ. Використання перфторорганічних сполук (ПФОС) для короткочасної тампонади могло б розширити показання до оперативного лікування відшарування сітківки та покращити його результати. Однак однозначної думки відносно дії ПФОС на функціональний стан сітківки не існує. Актуально порівняти дію ПФОС та «легкої» силіконової олії (СО). Мета дослідження — визначення особливостей впливу тридцятиденної тампонади ПФОС на біоелектричну функціональну активність та ультраструктуру сітківки ока кролика в експерименті, порівняння дії ПФОС, СО та фізіологічного розчину в динаміці. Матеріал та методи. ЕРГ, СОД та ЕМД проведено на 12 кроликах (24 ока). Всім тваринам була виконана задня закрита субтотальна вітректомія з послідуючою тридцятиденною тампонадою ПФОС (праве око), «легкої» СО (питома вага<1,0 г/см3) та фізіологічним розчином (ліве око). Вивчалась біоелектрична функціональна активність та структура сітківки в динаміці шляхом проведення електроретинографії (ЕРГ), світлооптичного (СОД) та електронно-мікроскопічного дослідження (ЕМД) в різні строки після завершення тампонади (7, 14, 30 днів). Результати та їх обговорення. Встановлена дисфункція нейронів першого порядку периферичної та центральної сітківки, яка проявляється в зниженні амплітуди біоэлектричної відповіді на спалах на 23–100 %,відповідно, при нормалізації стану на дію ПФОС нейронів другого порядку. При порівняльному аналізі впливу тампонади ПФОС та СО (питома вага<1,0 г/см3) строком 30 днів виявлено, що СО викликає більшу реактивність відповіді (в 1,4–2,5 раз) шарів центральної та периферичної сітківки. Після тридцятиденної тампонади застосовуваних речовин, структури сітківки відповідають однотипними змінами. Однак ці зміни відносяться до реактивних, а не пошкоджуючих та мають зворотній характер. Висновки. ПФОС можуть розглядатися як кандидати для проведення короткочасної тампонади.