(untitled) (Ukrainian Journal of Ophthalmology, 2026)
Актуальність. Каналікуліт – запалення сльозного канальцю, зустрічається досить рідко, має рецидивуючий перебіг і важко піддається лікуванню. За даними дослідників, каналікуліти виявляють в 2,4% випадків серед первинних звернень до офтальмологів. Причиною запалення сльозного канальця можуть бути фузобактерії, нокардії, стафілококи, актіноміцети, аспергіли, кандиди, віруси простого герпесу та герпес зостер, а також випадково залишені оклюдери сльозних точок [1]. Частіше всього каналікуліти мають хронічний перебіг, характеризуються розвитком ускладнень через пізно встановлений діагноз та тривале неадекватне лікування. Труднощі в постановці діагнозу складають до 72,4% і сприяють хронізації процесу. Найбільш доцільним лікуванням вважають хірургічне лікування – каналікулотомію – розсічення сльозного канальця, видалення його вмісту із послідуючим промиванням антисептиками та протимікробними засобами [1].