(untitled) (Ukrainian Journal of Ophthalmology, 2025)
Мета. Оцінити ризик погіршення зорових функцій у хворих на вторинну неоваскулярну глаукому (НВГ) на фоні діабетичної ретинопатії (ДРП) та оклюзії вен сітківки (ОВС) в довгостроковому періоді після діодної транссклеральної циклофотокоагуляції (ТСК ЦФК), яка була виконана в різні терміни від синехіального закриття іридокорнеального кута. Матеріал та методи. В дослідженні спостерігалося 209 пацієнтів (209 очей), хворих на вторинну НВГ внаслідок ДРП та ОВС. У всіх пацієнтів НВГ супроводжувалась активною неоваскуляризацією та різними термінами закриття іридокорнеального кута. ВОТ склав 36,0 (33; 40). МКГЗ становила 0,03 (0,02; 0,06). Передопераційно панретинальна лазерна коагуляція (ПРЛК) сітківки та антиангіогенна терапія були проведені у 38% хворих. Всім проводилася модифікована діодна ТСК ЦФК. Успіх лікування (група з покращенням/без змін) визначався через 12 місяців спостереження при досягненні післяопераційного ВОТ ≤ 21 мм рт. ст. та збереженні/покращенні МКГЗ, стабілізації/зниженні порогу електричної чутливості зорового нерва за фосфеном (ПЕЧф), а також відсутності очного болю. Результати. Через 12 місяців у 146 (70%) пацієнтів було визначено покращення/стабілізація МКГЗ до 0,06 (0,03; 0,1) p<0,001, на цих очах спостерігався регрес неоваскуляризації райдужки/іридокорнеального кута, на 47% очей була передопераційно проведена ПРЛК та антиангіогенна терапія. Регресія Кокса визначила, що ймовірний ризик погіршення МКГЗ протягом 12 місяців становив HR 1,1 [95% ДІ 0,7; 1,73] після проведення ТСК ЦФК через 6 тижнів після синехіального закриття іридокорнеального кута, та через 14 тижнів — HR 4,6 [95% ДІ 2,8; 7,7] у пацієнтів без ПРЛК та антиангіогенної терапії, проти 1,09 раза (HR 1,09 [95% ДІ 0,6; 1,97] з попередньо проведеною ПРЛК сітківки та антиангіогенною терапією. Висновок. У пацієнтів із вторинною НВГ внаслідок ДРП та ОВС з активною неоваскуляризацією і закриттям іридокорнеального кута проведення ранньої (до 6 тижнів) ТСК ЦФК та передопераційне проведення ПРЛК сітківки та антиангіогенної терапії дозволяє значно знизити ймовірний ризик погіршення показника МКГЗ при спостереженні протягом 12 місяців.