(untitled) (Ukrainian Journal of Ophthalmology, 2025)
Метою дослідження було визначити ефективність резекції меланом райдужки та циліарного тіла за допомогою радіохвильового ножа (3,8-4,0 МГц). Матеріал та методи. Дослідження виконане на базі відділу офтальмоонкологічного ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова НАМН України» впродовж 2005-2018 рр. В основну групу включено 45 хворих на меланому іридоциліарної ділянки. Середній вік пацієнтів склав 56,3 ± 2,2 років, при незначному переважанні жінок (53,3%). У якості контролю використані ретроспективні дані 67 пацієнтів з меланомою райдужки та циліарного тіла, прооперованих з приводу УМ за класичною методикою із використанням звичайного різального інструмента. Всім хворим виконували візометрію, периметрію, біомікроскопію та офтальмоскопію. Для клінічної оцінки стадії процесу використовували класифікації TNM та AJCC. Випадків метастазування на момент включення пацієнтів у дослідження не було. На момент початку лікування, середні значення проміненції пухлини складали (4,0±0,3) мм при протяжності основи (8,3±0,4 мм), що відповідає об’єму пухлини 34,3±0,7 мм3. За значеннями гостроти зору пацієнти обох клінічних груп були розподілені на дві підгрупи кожна: у підгрупу ІА (n=37 або 82,2%) увійшли хворі з гостротою зору від 0,1 до 0,5, у підгрупу ІВ (n=8 або 17,8%) – від 0,6 до 0,8. У групі ретроспективного контролю на момент початку лікування було 55 (82,1%) хворих з гостротою зору від 0,1 до 0,5 (ІІА підгрупа), та 12 (17,9%) – з гостротою зору від 0,6 до 0,8 (p>0,05). Статистична обробка виконана методами дисперсійного аналізу з використанням програмного забезпечення Statistica 13.0 (Dell StatSoft Inc, США). Результати. Аналіз результатів хірургічного лікування хворих на меланому райдужки та циліарного тіла показав, що застосування радіохірургічного метода дозволяє значно зменшити кількість інтраопераційних та післяопераціних ускладнень (χ2=4,16 df=1, p=0,04), тоді як при застосуванні ріжучого інструментарію частота ускладнень сягала 10,4%. Застосування радіохвильової хірургії при резекції УМ дозволило зберегти вихідну гостроту зору у 100% оперованих. При цьому частота рецидивування пухлини не перевищувала 2,2%. Висновок. Аналіз безпосередніх (зорові функції, післяопераційний клінічний перебіг) і віддалених результатів (зорові функції, оптичні середовища, ВОТ, рецидив пухлини) у хворих після резекції меланом іридоциліарної локалізації з використанням високочастотного струму з генерацією 3,8-4,0 мГц дозволяє стверджувати, що високочастотна радіохвильова хірургія надає можливість зменшити ризик виникнення інтраопераційних і післяопераційних ускладнень і, отже, зберегти високі зорові функції.